Siste utkall til London Heathrow.
Jeg sier det ikke, Kate.
Så er det som om jeg slett ikke har dratt.
Vent.
Jeg har det dårlig med dette.
Flyet? Tror du det krasjer? lkke si det.
Jeg vet vi var enige om at det var riktig å dra til London.
Men innerst inne føles det feil.
- Ikke dra, Jack. - Ikke dra i det hele tatt?
- Hva med praksisplassen? - Det er en stor sjanse for deg.
- For oss. - Ja, men hvis du tar det flyet...
Vi er på flyplassen. Ingen tenker klart på en flyplass.
Vi holder oss til beslutningen vår.
Du har kommet inn på et bra jusstudie.
Jeg har fått praksisplass i Barclay's Bank. Vi har en flott plan.
Vil du gjøre noe stort?
La oss drite i planen og starte om igjen her og nå.
Jeg aner ikke hvordan det blir, men jeg vet at vi begge er med.
Og jeg velger oss.
Planen gjør oss ikke store. Det vi har sammen gjør oss store.
- Jeg elsker deg, Kate. - Og jeg elsker deg.
Og ett år i London endrer ikke det.
100 år kan ikke endre det.
13 ÅR SENERE
- Det var utrolig i natt. - Hva?
- Det var herlig i natt. - Du er fantastisk i senga.
Takk, du er ikke så verst du heller.
- Jeg vil se deg igjen. - Det ville vært hyggelig.
- I kveld. - Det er julaften, Jack.
Så heller jeg eggepunsj ut over deg.
Jeg skal til foreldrene mine i New Jersey.
Er du klar over hvordan trafikken vil bli?
Det er derfor jeg tar toget.
Det var hyggelig å møte deg, Jack.
- Mrs. Peterson. - God dag, Jack.
- Bare syng videre. - Nei, jeg er sjenert, Betty.
Når går du fra det gamle liket Mr. Peterson og stikker av med meg?
Du vet at du aldri kan tilfredsstille meg som han kan.
- God jul, Mr. Campbell. - Hvordan har det gått i år, Tony?
Omkring 4000. Og en 25-årig whisky fra 9D.
- Jeg setter alt i handelspapirer. - Men bare inntil D-marken snur.
- God morgen, Joe. - God jul.
- Campbell vil ha disse tilgjengelige. - Takk, Adelle.
Heller deg enn meg.
Hvis MedTech når under 43 dollar får vi trøbbel med lagervurderingen.
Så pass på hva dere sier til institusjonskundene.
Vi har fortsatt en hel dags handel og jeg vil ikke ha noe bråk.
- Hva tenker du på, Alan? - Unnskyld.
Jeg har lovet Dee og ungene å spise med dem. Det er julaften.
Å, er det i kveld?
Tror du jeg liker å være her på julaften?
Nei. Tja... kanskje.
Kanskje jeg er litt sneversynt i år, -
- men om to dager annonserer vi en av de største fusjoner i USAs historie.
En sånn handel rir man på til den er overstått. Man ber ikke om ferie.
Etter den 26. vil det være så mange penger her at det blir jul hver dag.
Hvis dere vil feire den 26. desember, vær så god.
- Du har rett. Unnskyld. - Du skal ikke unnskylde.
Min gave skal være den første du åpner. For det er ti nuller på den.
- Du har rett. Jeg er med. - Bra. Slå opp på side 12.
- Seks beskjeder, to presserende. - Er du gal? Jeg er slett ikke her.
Den er bare halv ni. Jeg er skuffet. Har du noen siste øyeblikks-innkjøp?
Jula handler om å gi, Adelle, og jeg gir alt for denne handelen.
- Så jeg er mer julete enn dere alle. - Du er forbildet mitt, Jack.
- De har ringt fra Oxford. - Dressene mine er ferdige. Pastill?
- Nei takk. - Bare ta.
- Kate Reynolds. - Hun er hjemme etter åtte.
Kate var kjæresten min på college. Jeg giftet meg nesten med henne.
Nesten. Og endte nesten hos E.F. Hutton.
Hun ville ikke at jeg skulle dra til London.
Da vi skulle si farvel ba hun meg bli.
- Så du forlot henne? - Det var ikke lett.
- Stopp, jeg blir helt rørt. - Jeg gikk mine egne veier.
Og se hvor det førte deg. Jeg ringer henne.
- Nei. - Du giftet deg nesten med henne.
- Er du ikke engang nysgjerrig? - Det er sikkert bare nostalgi.
"Ensom julaften... Ring til ham som stakk."
Hvorfor innbille henne noe? Det er veldig lenge siden.
20.35 på julaften, og Jack Campbell sitter ved kontorpulten sin.
- Det er da den søte juletid... - Du stresser ikke med pynten.
Det er fordi jeg er en kald dritt som bare tenker på penger.
Og må Gud elske deg for det.
Terry Haight ringte.
Bob Thomas er nervøs.
Det skjer når man skal til å bruke 130 milliarder på noen aspirin.
- Noen må holde ham i hånda. - Hvorfor stirrer du på meg?
- Jeg trenger deg. - Hvor er han?
- I Aspen. - Meld avbud til tante Irma.
- Du ærer kapitalismen. - La meg spørre deg...
En gammel kjæreste ringer plutselig julaften. Hva gjør man?
- Har du problemer med å få damer? - Ja...
La fortiden ligge. Gamle flammer er som gamle selvangivelser.
Etter tre år i skapet kutter man båndet.
Jeg drar i morgen ettermiddag. Fiks et krisemøte i morgen kl. 12.
Det vil glede dem her i jula.
- God natt, Frank. - Jeg får bilen kjørt fram.
- Nei, jeg går i kveld. - Det er en fin kveld.
- Jeg får den kjørt hjem. God jul. - I like måte.
- Eggepunsj? - I kjøleskapet. Fem dollar.
Dere har lotto her, ikke sant?
For jeg har en vinner her.
Lotto undertrykker en masse folk, men ikke kontanter.
For jeg er bare "pang!" i lotto.
Slapp av, jeg har de fire tallene.
6, 14, 16, 49, det er vinnertallene.
238 dollar. Gryn på vei...
Den kupongen duger ikke. Du har fusket med den.
- Hva mener du? - Jeg vet om den metoden.
- Sjekk kupongen. - Nei. Ut.
- Du kikker jo ikke på kupongen. - Gå et annet sted med den!
Neste kunde.
Gå ut, ellers ringer jeg til politiet.
Sjekk kupongen, dummen.
Du skal få ringe Gud! Sjekk kupongen.
- La meg se den kupongen. - Snakket jeg til deg?
Jeg vil gjerne kjøpe den. Slå av en handel.
"Dum hviting i dyr dress blir knertet da han prøver å spille helt?"
Vil du se det? Skal vi fikse det?
Vil du dø?
Nei.
Jeg snakker om en handel.
Jeg kjøper kupongen av deg for 200 dollar -
- og går et annet sted hvor ekspeditøren ikke ønsker å dø, -
- og så har jeg tjent 38 dollar. Det er bare en handel.
Okei.
Du dreit deg.
Kupongen var ekte. Du fikk sjansen.
Kom, Jack, vi stikker.
- Hvordan visste du at jeg het Jack? - Jeg kaller dere Jack alle sammen.
Her. Takk for handelen.
Hei...
Hvorfor går du rundt med pistol? Du vil bare gjøre noe du angrer på.
Du snakker til feil person.
Det må da finnes tilbud... og muligheter.
Vent litt... prøver du å redde meg?
Det er vanvittig. Mannen tror jeg trenger å bli reddet.
- Alle trenger da noe. - Jaså?
- Hva trenger du, Jack? - Jeg?
Du sa nettopp at alle trenger noe.
- Jeg har alt jeg trenger. - Det må være flott å være deg.
Ikke at det ikke krever hardt arbeid... og kanskje medisin...
Dette blir kult.
Men husk at du selv har gjort dette. Du har selv påført deg det.
God jul.
Ti minutter til, Jack.
Det er jul.
Ja, ja. Hvem har vi her?
Opp og stå! Skal vi ikke åpne gaver?
- Kan jeg ikke få fem minutter til? - Stå opp.
Det er jul!
Hva gjør hunden i senga?
- Har julenissen vært her? - Vi får se etter.
Vil dere ha gaver? La mamma våkne først.
Sterk kaffe.
Jack... God jul, kjære.
- Lorraine... Ed. - Jack, gamle ørn. God jul.
Si noe. Én dag uten Ponderosa er vel ikke for mye forlangt.
Det er sånn jeg er. Si det, Jack. Du er den eneste som forstår meg.
- Jeg trenger litt eggepunsj. - Selvfølgelig, den er jo nesten åtte.
Hvor skal du hen, Jack?
- Kom fram! Big Ed har kommet. - Hvor er min bil? Hvor er Ferrarien?
- Hva mener du? - Har du en Ferrari?
- Lån meg din bil. Du får den igjen. - Caddyen min? Ta din egen bil.
- Lån ham din dyrebare Cadillac da. - Han har en utmerket bil selv. Her.
Hva pokker er det med ham?
- Tony, gudskjelov. - Bare beboere og gjester har adgang.
Hva mener du? Jack Campbell, Penthouse C. Hva er det med deg?
- Det er noe i veien med Tony. - Hvem er den mannen?
Gi dere. Hva er det med dere? Er dette en julespøk?
Vi sitter begge i styret og har kjempet for avfallskverner sammen.
Og hver morgen utveksler vi småsjofle bemerkninger.
- Jeg ringer politiet. - Nei, jeg ringer politiet.
Takk, for at du ikke ringer politiet. Nå skal jeg bare opp og sove.
Du skal få sove. Det er fortsatt noe som heter "adel forplikter".
Vi får skaffe deg noe hjelp. Det må være et herberge et sted.
Herberge? Har du gått fullstendig fra vettet?
Jeg er den rikeste beboeren her! Jeg har dobbelt så mye plass som deg!
- Forsvinn, kompis. - Ikke kult. Ikke kult.
Bare vær kjekken. Jeg klager til kontoret, så får du sparken!
Og Mrs. Peterson, du holder på å bli oppsagt, så slutt med det der.
Kom igjen...!
- Frank, har Adelle kommet? - Et øyeblikk, du.
- Hvor er Mintz? - Bygningen er stengt til i morgen.
Må jeg minne deg om at jeg er Jack Campbell, firmaets direktør?
Samme det. Det er jul, og bygningen er stengt.
Du hørte meg visst ikke. Jeg er Jack Campbell.
Jack Campbell!
Direktør!
God jul.
- Det er min bil! - Hei, Jack.
- Du har stjålet bilen min. - Det er snålt, og du er sjokkert.
Men hopp inn, så skal jeg forklare deg alt.
Kom igjen.
Ta på deg selen. Det er trøkk i den.
- Hva skjer med meg? - Pust ned i posen.
Mange kaster opp av det.
Hvis du merker at det kommer så rull ned vinduet.
Ikke så hissig, Jack. Du har påført deg det selv.
- Hva? Jeg har ikke gjort noe! - "Jeg har alt jeg trenger."
En litt kvikk bemerkning og så er man på permanent syretrip?
Posen, Jack.
Den måten du blandet deg inn på i går var en veldig god ting.
Det imponerte hele veien opp i systemet.
Bare fortell meg hva som skjer, uten alt pisspreiket.
- Det er et glimt. - Et glimt...? Et glimt av hva?
Det skal du selv finne ut, og du har masse tid til det.
Jeg vil bare ha tilbake livet mitt. Hva krever det? Vi går rett på sak.
- Hvor mange penger? - Det fungerer ikke sånn.
- Du må finne det ut selv. - Finne ut hva?
- La det komme til deg. - Jeg er midt i en handel.
Nå er du i gang med en ny handel.
- Hva er det? - Åpne.
Er det et slags signal?
- Kommer du når jeg ringer? - Nå må du gå ut av bilen.
- Hva skal jeg gjøre? - Jeg må stikke. Jeg skal ordne noe.
Nei, det er du som har gjort dette. Du kan ikke bare forlate meg sånn.
Ok, la oss trekke litt frisk luft, så skal jeg forklare deg alt.
- Takk. - Ingen årsak.
Unnskyld, hvor ligger Merrison Street?
- Jeannie! Jeg har funnet Jack. - Så der er du, fremmede.
Hvor har du vært?
Du ser fryktelig ut. Jeg ventet deg faktisk.
Kate ringte og spurte om jeg visste hvor du var, så...
Ja, jeg har satt lenestolen midt i rommet.
Hva synes du?
- Flott stue. - Du og jeg vet å leve. Kom.
Kom an, Jack...
Kom an, kamerat. Sett deg i stolen din.
Er du ok?
Du går julemorgen uten å si hvor...
- Er vi venner? - Bare snakk til meg.
Jeg har en temmelig dårlig dag.
Det er dobbelt så mange selvmord i jula.
Hvorfor sier jeg det? Du vil jo ikke høre sånt...
- Er det problemer på jobben? - Jeg tror ikke det...
Det er vel ikke Kate?
Ser du. Vi tenker likedan.
- Kate er kona mi. - Bruk det som et mantra.
Du passer i profilen. Du er i 30-åra, har hus, kone, økonomisk ansvar...
Så tenker man: "Dette er ikke det livet jeg drømte om."
"Hvor er romantikken? Hvor er livsgleden?"
Plutselig blir undertøysreklamene symboler på et liv man ikke kan få.
Det er bare to barn, ikke sant?
Kom.
Iblant føles det som om man har oppgitt alt. Men se hva du har.
Fire soverom, to bad, toalett, en nesten ferdig kjeller...
Og barn. Hør her.
Husker du da det nesten skjedde noe med Arnie Juniors talepedagog?
Husker du hva du sa da?
"lkke ødelegg det beste i livet ditt -
- bare fordi du er litt usikker på hvem du selv er."
På dem, Tarzan.
Et øyeblikk.
Det er det samme, han har akkurat kommet. Takk.
Har du noen anelse om hva du har utsatt oss for?
Du går klokka halv åtte uten å si hvor, ikke engang at du går...
Og du kommer først flere timer senere.
Jeg har ringt til alle vennene våre, til politiet og sykehuset...
Hvem går fra familien sin julemorgen uten et ord?
- Hvem gjør noe sånt? - Jeg vet ikke.
Kan du ikke slutte å rope sånn til meg?
- Hvor har du vært? - I byen.
- New York? - Ja.
Hvorfor?
- Fordi jeg bor der. - Nå gir du deg.
Du forstår ikke. Jeg våknet her i morges...
Og dette er veldig merkelig, for dette er ikke mitt hus.
Det er ikke mine barn. Jeg er ikke far.
- Du er ikke kona mi. - Det er ikke morsomt denne gangen.
For jeg er sint. Skikkelig sint. Det mener jeg. Jeg kan ikke...
Hva er det?
- Jeg liker den. Takk, pappa. - Det er min. Få den tilbake.
Hun tok ringeklokka mi.
Du gikk glipp av alt. Pannekakene, gavene...
Du bruker 6 timer på Annies sykkel, men ser henne ikke pakke den ut.
Du gikk glipp av jula, Jack.
Jeg er lei for det.
Vi har ikke tid til dette.
Du er iallfall uskadd. Det er vi alle.
Men vi må skifte til Thompsons fest, og du går ikke i det der.
Jeg skal ikke på fest.
Du gleder deg hele året. Hva er det med deg?
Jeg tror ikke fest er det rette akkurat nå.
- Greit, gjør som du vil. - Hva gjør du?
Sier til mora mi at hun ikke skal være barnevakt.
- Hvorfor ikke? - Fordi du er her.
Jeg er klar om ti minutter.
Det er bare... lavmål.
Mary og Lance... vær så god.
Kate, Jack... kom inn.
Kate og Jack har kommet.
Jeannie... god jul.
Hei, Jack. God jul.
- Liker du kjolen? - Den er yndig.
Jeg syntes du la merke til den på ungenes juleavslutning.
Den er yndig. Yndig.
Der er han. Hei, Jack. God jul.
Kom hit, Jack.
Hei, Jack. Skål, gamle ørn.
- Så dere Van Horn i går? - 32 poeng.
- Han får The Nets i finalen. - Nei, de spiller som en pose nøtter.
Men det er på tide. Det er det søren meg.
I morgen er den store dagen.
- Hva? - Hjerteoperasjonen min.
- Jeg skal jo under kniven i morgen. - Burde du spise alt det der?
Jeg skal renses ut i morgen, så jeg kan like så godt hive innpå.
Smart, Bill. Ta en drink til. Og litt svin og potetstappe.
Han er død innen i morgen.
- Sigar, Jack? - Nei takk, jeg prøver å kutte ned.
Gi deg, de er amerikanske, ikke fra Cuba. Kom igjen.
- Herlig. - Jeg visste du ville like dem.
- Fortreffelig. - Hva med deg?
- Fingermat? - Nei takk.
Kom an. Straks jeg setter inn fatet kaster du deg over dem. Alltid.
La meg. De smelter i munnen.
- Godt? - Fabelaktig.
Til slutt ga hun meg en genser hun hadde brodert selv.
Da jeg tok den på oppdaget jeg at hun hadde stavet "sakfører" feil.
Jeg gikk rundt hele dagen med en genser hvor det stod:
"Nonprofitt sakforførere gjør det gratis."
Så du er sakfører?
En sakfører uten profitt? Pro bono.
- Får du ikke ei krone? - Jack...?
Vel...
Jeg vekker mora mi. Her.
- Det tror jeg ikke... - Det er din hund, Jack.
- Nei, det er det ikke. - Du har rett, det er ungenes hund.
La oss vekke Josh, så kan han gå tur med henne.
Hvis du omsider får dritt ifra deg kan vi gå hjem i varmen.
Hvis jeg kan finne veien. Du vet veien, ikke sant?
Hallo?
Hallo!
Hva?
- Babyen gråter. - Og?
Dropp det blikket, Jack. Du vet utmerket at tirsdag er din dag.
Og prøv å få Josh til barnehagen i tide.
Okei...
Hellige Guds mor...
Du er ikke min virkelige far, vel?
Nei. Jeg jobber i Wall Street. Der det er masse høye hus.
Jeg bor et sted med dørmann. Jeg kan kjøpe akkurat hva jeg vil.
Dette er ikke mitt liv. Det er bare et glimt.
Hvor er den virkelige faren min?
Jeg vet ikke.
Men bare rolig, han elsker dere, og han kommer sikkert snart hjem.
Hva gjør du?
- De har gjort en bra jobb. - Hvem?
Romvesenene i moderskipet. Du ligner ham på en prikk.
Takk. Men jeg ser litt bedre ut, hva?
Du begynner vel ikke å gråte? Jeg tror ikke jeg takler det nå.
- Liker du barn? - Jeg vurderer dem fra sak til sak.
Kan du lage sjokomelk?
Det kunne jeg nok finne ut av.
Lover du ikke å kidnappe meg og min bror og putte ting i hjernene våre?
Ja.
Velkommen til Jorda.
BARNEHAGE
Det er her barn skal når foreldrene deres er på jobb.
Trykk på den røde knappen.
Skal jeg ikke ha en kvittering?
Jeg har vintertema til fire, og så ballet til halv seks.
Kom tidsnok, for barn liker ikke å være de siste som blir hentet.
Jeg er med. Godt tips.
Hei.
- Annie... hvor skal nå? - Big Eds.
Big Eds Dekk?
- Hvorfor? - Fordi du jobber der.
Så jeg selger dekk?
Det er det jeg driver med... Jeg er dekkselger.
Gode gud...
- God morgen, Jack. - Hei.
God morgen, Jack.
Hei, Jack.
Jack-gutten... Gjett hvem jeg spilte bridge med her forleden.
Du gjetter det aldri. Sydney Potter. Direktør for BuyRite Transport.
Statens 3. største transportfirma. Han søker ny reservedelsleverandør.
Vi klarer vel en sånn mengde?
- Det må jeg komme tilbake til. - Ding dong.
Unnskyld, har jeg et kontor et sted?
Den var god, Jack...
Hvor er det?
- Der nede bak. - Takk.
Bowlere gjør det... på banen
Du må ha trengt denne hver eneste dag.
Hvorfor smiler dere sånn?
88...
Jeg var i London i 1988.
Du dro aldri til London...
Jack, det er bud etter deg i felger. Kunden venter.
Jeg var E.F. Huttons beste juniorselger i 1988.
- Visste du det? - Nei. Flott.
Det kan man virkelig bygge videre på.
Salg har alltid vært et springbrett til akkvisisjon.
Da er vi her.
Felger.
Jack... har du det bra?
Jeg er bare litt forvirret over hvorfor jeg jobber her.
Jeg selv startet her tirsdag...
De sluttet på pluss 76.
Dagens handel fikk et ekstra skubb med dagens fusjonskunngjøring.
Global Health Systems og MedTech meddelte at de går sammen -
- i en fusjon til 122 milliarder dollar, -
- den største noensinne innenfor helsesektoren.
Om faren for konkurranseforvridning henviste Globals direktør -
- til P.K. Lassiters direktør, Alan Mintz, arkitekten bak handelen.
Det er min handel!
Mintz møtte Thomas til et fødselsforberedelseskurs...
Mintz og Thomas falt i snakk, og to måneder senere ble handelen født.
Han er ikke arkitekten! Det er jeg!
Barna sover.
Barna, kjære.
Elskling... barna sover.
Herlig. De små apekattene kan være litt av en munnfull.
- Hei, jeg så på det. - Ikke i kveld.
La strømpene mine være.
- Du vil ha meg. - I all hovedsak, ja.
Kanskje vi skulle ta ei flaske vin først for liksom å bryte isen.
Veldig morsomt. Den er halv elleve.
Klokka elleve snorker du som et uhyre, men det var søtt.
Det skal jeg huske til neste gang.
Hva du enn sier... kjære.
Gud, så vakker du er.
- Takk, Jack. - Nei, jeg mener det.
- Du er slående vakker. - Dette er bra. Fortsett sånn.
Du var vakker på college, det var det ingen tvil om...
Men dette...
Du er virkelig blitt en vakker kvinne.
- Hvordan kan du gjøre det? - Hva?
Se på meg som om du ikke hadde sett meg hver eneste dag de siste 13 åra.
Ikke rør deg. Bli der.
Jeg har noe.
God natt, kjære.
SALG
- Vi er nesten ferdige nå. - Nye sko, mamma, det lovte du.
Ja, det stemmer. Vi går over i barneskoavdelingen, -
- og jeg må hente klokka mi, og så må jeg i sengetøy...
Hvorfor ikke gå i alle avdelingene på dette gudsforlatte senteret?
Kunne det ikke være moro?
Skal ikke jeg ta med ungene, så kan du bli her i herreavdelingen?
Den er perfekt til din kroppsbygning. Vil du ikke prøve den?
Det skal noen centimeter av bakom.
Og ermene skal forlenges.
Du er utrolig flott i den dressen.
Vanvittig flott.
Det er utrolig, -
- men jeg føler meg faktisk som et bedre menneske med denne på.
Jeg kjøper den.
Den koster 2400 dollar. Er du vanvittig? Kom.
- Hun fikk skoene. - De kostet 25 dollar.
Ta den av. Kom, så går vi og spiser en av de kakene du liker så godt.
Faren deres er sprø.
Nei.
Aner du hvordan livet mitt er?
Jeg våkner dekket av hundesikkel.
Jeg leverer ungene, så selger jeg dekk en detail i åtte timer.
En detail, Kate. Jeg henter ungene, går tur med hunden, -
- noe som gir den ekstra bonusen at jeg må fjerne dens digre bæsjklump.
Jeg leker med ungene, går ut med søpla, får seks timers søvn, -
- og så starter alt forfra.
Hva får jeg ut av det? Hvor er mine sko?
Det er trist å høre at livet ditt er sånn en skuffelse.
Jeg fatter ikke at det ikke er en skuffelse for deg.
Jeg kunne ha blitt 1000 ganger det jeg ble. En av de rikeste...
Hvordan kunne du la meg oppgi drømmene mine?
Jeg vil vite det.
- Hvem er du? - Unnskyld.
Unnskyld at jeg var sånn en helgen før, og at jeg er sånt et svin nå!
Men kanskje er jeg bare ikke den samme som jeg var da vi ble gift.
Kanskje ikke. For den Jack Campbell jeg giftet meg med -
- ville ikke trenge en dress til 2400 dollar for å være tilfreds.
Men hvis det er det som skal til, så kjøp den da.
- Vi bruker ungenes skolepenger. - Glem det. Vi får oss ei kake.
Det blir ukas høydepunkt.
Unnskyld for det før. Jeg vil ikke krangle.
Noen ganger lurer jeg bare på hvordan vi har endt her.
Da vi var på college, så du oss her da?
Livet har gitt oss et par overraskelser.
Ja, det har det.
Hva vil du si var den største overraskelsen? Jeg spør bare.
- Annie er da en i hvert fall. - "Vet du hva... vi er gravide."
Ja, det må ha vært... det var. Det var uventet.
- Men hva kan man gjøre? - Det gikk da bra, ikke sant?
- Jo, jeg liker Annie. - Bra, så beholder vi henne.
Nei, jeg elsker henne. Det er bare...
Vi har da hatt det moro, ikke sant?
Husker du det stedet på Charles Street vi pleide å dra til?
Charles Street?
Da vi bodde i Greenwich Village...
Ja, det var moro. Kult sted. Hvorfor flyttet vi?
Det er ikke et sted for unger. Og så den lange turen til sykehuset...
Du var utrolig. Å komme over hjerteattakket...
- Har du hatt et hjerteattakk? - Stopp, Jack. Jeg er sur ennå.
Hvem vet hva som hadde skjedd om du ikke hadde trått til i forretningen.
Det er derfor jeg jobber for Big Ed...
Det er derfor jeg jobber for Big Ed.
Vi fikk et barn, Big Ed fikk et hjerteattakk, -
- vi kjøpte huset og jeg har jobbet for ham siden. Sayonara, Wall Street.
Livet mitt i et nøtteskall.
- Hvis du vil se sånn på det. - Hvordan ser du på det?
Som en enestående suksesshistorie.
Kom an, Jack.
Pokker!
Hva gjør du, Jack? Hva slags teknikk er det?
Jeg gjør faktisk mitt beste.
Unnskyld. Hvorfor vil jeg alltid konkurrere sånn?
- Du kan fortsatt nå å få en spare. - På dem, Jack.
Du er Jack Campbell. Du er bedre enn denne sporten.
Du har raftet på Kenai-elva, du har løpt med tyrene i Pamplona.
Du har hoppet i fallskjerm over Mojave-ørkenen. Du kan klare dette.
Ja! Jeg seiret!
- Så er det deg. - På dem.
Hei, Jack.
- Evelyn, ikke sant? - Veldig morsomt.
Jeg så deg på bane 20. Har du influensa eller noe?
- Noe sånt, ja. - Trenger du en sykepleier?
- Er du sykepleier? - Hvis det er det du vil ha.
Vent litt... Ikke gå.
- Er vi... - Er vi hva, Jack?
Foregår det noe mellom oss?
- Er vi ærlige langt om lenge? - Det ville hjelpe meg.
Du har rett. Vi har gått rundt grøten i årevis.
Når jeg vet at du kommer til en fest -
- er jeg ikke nedringet bare fordi mannen min liker det.
Jeg har seks sett vinterdekk, og jeg vil ikke engang kjøre i snøvær.
Barna våre er tilfeldigvis på den samme balletgruppa hvert år.
Så hvis du spør om jeg gjerne vil mer enn det, så er svaret ja.
Kate trenger ikke å få vite noe.
Har jeg nummeret ditt?
Steve er vekk med ungene denne uka.
Du kan jo bare stikke innom.
- Jack, du er helt rød, jo. - Jeg har det bra.
- De 71 poengene må ha tatt på deg. - Nei...
- Jeg snakket med Evelyn Thompson. - Hun er hjerteløs.
Hun vil ha en affære med meg.
- Sa hun det? - Sånn sett, ja.
Hva er det med deg?
Så hvis du vil skrive adressen hennes... Har du ei penn?
Vent litt... Du vil ikke være utro mot Kate?
Det ville faktisk ikke være utroskap.
Det er innviklet.
Kanskje jeg ikke er så god til å gi råd som du er, men hør her.
Litt flørting er harmløst, men her leker du med ilden.
Troskapsbanken er en tøff kreditor.
Setter du inn noe et annet sted stenger de kontoen din... for evig.
Nå må ikke hjernen din eksplodere, men de reglene gjelder ikke for meg.
Jeg snakker ikke om regler, men om...
Alle menn i Union County ville gi deres venstre testikkel -
- for å være sammen med Kate. Hun er fantastisk, og du vil spolere det.
Tenk over det.
- Hei, kjære. Hvordan gikk det? - Det var kjedelig og trist.
Arnie likte det visst. På en måte.
Hvor er sjokoladekaka?
- Mener du denne sjokoladekaka? - Den er min.
Jeg gjemte den fordi jeg ble kvalm av den forstekte grillkyllingen.
Den er god.
- Kom med den. - Niks.
- Kom igjen. - Beklager, det er viktig for meg.
Jeg vil ha den kaka!
- Vil du ha den? - Ja.
- Takk. - Den er god, hva?
Sover ungene?
- Si det, Jack. - Hva?
- Du vet godt hva jeg vil høre. - Ja, det gjør jeg, kjære.
Så si det.
Du er en slem pike. Du gjør meg så kåt.
Hva?
- Er det ikke det? - Fint, Jack.
Du slår beina vekk under meg.
Du gjør meg kåt.
- Det er Kates bursdag. - Gratulerer med dagen, Kate.
Det er godt å se at dere holder sammen. Hei der.
Så spennende. Du ser flott ut, Evelyn.
Se hva som skjer når jeg gjør sånn. Jack...
Har du noe å si til din yndige kone på bursdagen hennes?
- Er det bursdagen din? - Ja, jeg blir 22.
Fy søren, bursdagen din... Er du kona mi?
Og du har bursdag... Det er faktisk en ting jeg vil si.
Jeg håper du liker det. Bill...
Fyr løs, Bill. Du hadde den skjorta på i fjor også.
Når menn kom til deg, de løy i en fei, men du gikk forbi dem
gikk forbi dem
nå står du midt i en ring linjene betyr ingenting
la meg prøve nå
la ham prøve nå
jeg har ingen diamantring
jeg har ikke engang en sang å synge
alt jeg vet er at la-la-la-la-la-la-la-la-la
betyr jeg elsker deg
la-la-la-la-la-la-la-la-la betyr jeg elsker deg
de ting som jeg sier er sant
og slik jeg forteller til deg
ja deg hør på meg
la-la-la-la-la-la-la-la-la betyr jeg elsker deg
la-la-la-la-la-la-la-la-la betyr jeg elsker deg.
Gratulerer med dagen, kjære.
Det er kjærlighet i lufta.
Han elsker henne. Det er tydelig. Det er kjærlighet.
Du skal opp, kjære.
God morgen, Joshie.
Gratulerer med bryllupsdagen, kjære.
Før du tar helt av med det du har i ermet, skal du åpne min gave.
- Kanskje jeg skulle vente. - Nei, åpne den nå.
Zeena...?
Jeg fant den på et lagersalg.
Jeg vet at det er en kopi, men den vil virkelig kle deg.
Nyt den, elskede.
Du venter sikkert noe fra meg...
Nå skal du høre.
Jeg hadde ikke tenkt å gi deg gaven før i kveld.
Det er bryllupsdagen vår hele dagen...
Hva snakker du om? Du kan aldri vente. Kom med den nå.
Jeg vet det godt. Sånn er jeg jo...
Men...
Det er snodig, for...
Du har glemt det.
Du har glemt bryllupsdagen vår.
Jeg ordner det. Jeg går ut og kjøper noe til deg med det samme.
Er det nok kakao i?
- Ikke verst. - Bra.
Jeg skulle ha advart deg. Far gir alltid noe stort på bryllupsdagen.
- Hva for eksempel? - En stjerne er oppkalt etter henne.
En stjerne?
Søtt, men er det ikke litt... tullete?
Mamma ble glad for det.
Kanskje jeg kan finne et par øredobber i senteret.
Det er bra, men du glemte faktisk bryllupsdagen.
Det er rett, og det er en stor forglemmelse. Så hvis jeg er Kate...
"Jeg har ikke råd til fine ting, min manns karriere er en skuffelse, -
- jeg er fanget i forstatslivet..."
- Har de vært ute i New York? - Nå har du fatt i det riktige.
Har vi råd til dette?
Jeg feirer bryllupsdag med min elskede. Blås i regningen.
Vi starter med terrin av vaktelbryst med shitakesopp.
Deretter kalvemedaljoner med bringebær-trøffelsaus -
- og kammuslinger med purerte artisjokkhjerter.
Utmerket, og må jeg si at det er fremragende valgt.
Det må du gjerne. Og en flaske Lafitte '82.
Den koster 800 dollar.
Vi tar rødvin glassvis.
- Du er ikke tilgitt ennå, sleipen. - Men jeg nærmer meg, ikke sant?
Vil du danse?
- Jeg tror ikke det er dans her. - Selvfølgelig er det det. Kom.
Ikke verst til en dekkselger fra New Jersey å være.
Jeg har mine øyeblikk.
Du må smake en.
Som jeg har savnet den smaken.
Jeg må fortelle deg noe.
Jeg tror det kan hjelpe oss...
Men det er en liten risiko for at det kan forverre tingene.
Jeg lever en annens...
Jeg føler det som om jeg lever en annens liv.
Jeg husker at jeg pleide å dra på jobb -
- med en varm bolle og glovarm kaffe...
Den sprø følelsen av "The Wall Street Journal".
Lukten av lær fra stresskofferten min.
Jeg var så sikker på alt, selvsikker...
Jeg visste nøyaktig hvem jeg var og hva jeg ville.
Og en morgen våknet jeg... og så var alt annerledes.
- Mener du verre? - Nei.
Jo, kanskje et par ting, men ellers bare annerledes.
Og det er greit.
Men... jeg var slett ikke sånn her. Jeg hadde alt klart.
Jeg tvilte aldri, angret aldri på noe.
- Og nå? - Nå har jeg ikke alt klart.
- Ikke jeg heller. - Du virker alltid så sikker.
Tror du aldri jeg våkner og tenker: "Hva pokker gjør jeg i New Jersey?"
Kontoret mitt er et høl, -
- jeg tar selv telefonen, og du har sett lønnsseddelen min.
Lønnsseddelen din er en fornærmelse mot lønnssedler.
Kan du forestille deg et liv hvor alt bare gikk glatt?
Hvor man ber om noe og så kommer folk med det.
Det er vidunderlig.
Jeg tenker også på det. Det gjør jeg.
Jeg tenker på hvordan livet mitt ville ha formet seg uten deg.
Og?
Og så innser jeg at jeg har utvisket alt det jeg er sikker på.
Deg... og ungene.
- Gode ting. - Ja.
Hva er du sikker på?
At akkurat nå kunne jeg ikke ønske meg annet enn å være her med deg.
Liker du det?
Så vakkert det er.
- Du vet at champagne gjør meg sprø. - Så fyller jeg glasset helt opp.
Jeg vet ikke helt hvordan, men du klarte det.
- Er jeg ute av skammekroken? - Helt ute.
Gratulerer med bryllupsdagen, kjære.
Kanskje du er heldig i kveld...
Du er så vakker.
Jeg har sagt at du var heldig i kveld.
Å gud... hele denne tida har jeg elsket deg.
Det var alt jeg ville høre.
Jeg tar på meg det vanlige i dag.
Hva tenker du på? Vil du bli med far på jobb og selge dekk? Det er moro.
Jeg er temmelig god til det. Hvem er det?
Hvem er det på slipset? Morfar.
Ja.
Jack!
Ha en flott dag.
Det er det beste radialdekket til prisen.
- Så tar jeg dem. - Det vil du ikke angre på.
Tommy, vil du ordne fire B.F. Goodrich T/ A-dekk til Mr. Conlin?
Og gi ham 10% rabatt for den beste utkledningen.
- Takk. - Denne veien.
Avgir det røyk?
Husk vårt valentinstilbud: Gratis avbalansering og sporing.
- Hei. - Det eksploderte.
Har dere et sånt dekk?
- Det eksploderte. - La meg ordne det, Kenny.
- Peter Lassiter. - Kjenner jeg deg?
Nei. Jeg har sett deg på CNBC. Du ser høyere ut i virkeligheten.
Men Mintz hadde det så travelt med pusteøvelser -
- at han ikke innså at MedTech hadde mer bruk for Global enn omvendt.
Høyst 14 dager, så hadde de kommet med et tilbud på 130 mrd., ikke 122.
Men du hadde en pusekatt ved roret. Det du trengte var en dobermann.
Jeg er imponert. Det er jeg.
Nå, angående bilen min...
Ja. Vi må bestille dekket, så det går et par dager.
Ok. Her er adressen.
Kunne du ikke komme med bilen selv?
- Vi er mer en boutique. - Men dere vil ikke ha boutiquedollar.
Han venter deg, Mr. Lassiter.
Alan, dette er Jack Campbell som jeg fortalte om.
Jack, ja. Hei.
- Mr. Mintz. - Bare si Alan. Vi er uformelle her.
- Ja, det ser jeg. - Hva kan jeg si? Har du barn?
- Ja. To. Gode. - Flott. Sitt ned.
Peter sa at du er en ivrig CNBC-seer, -
- men han sa ikke om du har noen Wall Street-erfaring.
Jeg har vært selger hos E.F. Hutton.
Megler? Jaså... Og nå er du i dekkbransjen?
- Ja. Og reservedeler. - I detaljleddet, forstår jeg.
60% av omsetningen ligger i reparasjoner.
Hva har dere solgt for det siste året, bare sånn omtrent?
- Vi tjente 1,7 millioner. - 1,7... Flott.
- Og hva venter dere i år? - Jeg tror vi setter rekord.
Salget steg 20% det første kvartalet, -
- og vi har akkurat fått et stort transportfirma som kunde.
Fantastisk. Så når dere vel akkurat over to millioner?
Ja. Og det gjør oss til de største på markedet.
Unnskyld, jeg skal bare ha et glass vann.
Jeg vet at våre ynkelige to millioner -
- svarer til deres årlige utgift til kontorartikler.
Et transportfirma som kunde er intet sammenlignet med en milliardfusjon.
- Jeg er ikke ute etter dekkbransjen. - Det er greit, Alan, jeg er med.
Jeg tenker nøyaktig det samme, men hør her:
Forretning er forretning. Wall Street eller hovedgata.
Mennesker som tenker på hvordan de skal få råd til barnas utdannelse.
Det er bare mennesker. Og jeg kjenner mennesker.
- Det tror jeg så gjerne. - Ta deg, Alan.
Du har en viss aktiv energi. Du drikker nok 16 Cola Light om dagen.
Du er en god far, men du føler skyld over å være vekk hjemmefra.
Du drikker bourbon, men byr klientene på whisky.
- Og kona har innrettet kontoret ditt. - Han har jammen sjekket deg opp.
Du er litt tøffere, Peter. Du liker dyre ting.
Det var lett. Du har sett bilen min.
Du røyker Hoya de Monterrey. Du drikker whisky, single malt.
Ikke for å være in, men fordi du har drukket det de siste 40 åra -
- og du holder deg til det som duger. Du elsker to ting her i livet.
Hestene dine og dette firmaet.
Og så setter du din ære i å finne talenter usedvanlige steder.
- Hvordan kan du vite det? - Fordi jeg er her.
Og jeg vil gjøre alt for å få jobben. Jeg kan starte med å parkere biler.
For å kunne bedømme folk må man kjenne seg selv, og jeg vet én ting:
Jeg kan klare jobben.
Gi meg sjansen, Peter. Jeg skal ikke svikte deg.
Alan, vil du ikke vise Jack rundt?
Det er krigsrommet. Sju overtakelser i fjor, tre av dem var fiendtlige.
Man får en følelse av... La oss droppe denne dritten. Hva gjorde du?
Har du vært i pungen hans? På nettet? Nei, det er det samme, -
- for selv om du har sjarmert Lassiter så har du ikke sjarmert meg.
Hvis du får jobben, noe jeg tviler på, så la meg advare deg:
Peter Lassiter blir veldig fort lei av sine små prosjekt.
Jeg har det store kontoret der fordi jeg gjør meg verdig til det år etter år.
Ingen får overliste gamlingen, slett ikke en dekkselger fra New Jersey.
Så hvis du går forsiktig fram, og du holder deg unna Lassister, -
- vil jeg overveie å beholde deg etter at han har gått lei av deg.
Forstår vi hverandre?
- Alan! Du er virkelig annerledes. - Unnskyld...?
Jeg er imponert. Det er flott for deg.
- Forstår vi hverandre? - Ja, jeg forstår deg godt, Alan.
Ikke åpne ennå.
Nå kan du åpne øynene.
Velkommen til Xanadu.
- Utrolig, hva? - Det er som et museum.
Se deg rundt.
Hva er overraskelsen? Har du leid den i helga?
Tenk større.
- Hele uka? - Dette er en frynsegode, Kate.
Frynsegode? Til hva?
Et firma ved navn P.K. Lassiter bruker den til å tiltrekke nye ledere.
Jeg går inn i arbitrasje, kjære.
Det viser seg at jeg har talent for det.
- Hva er det du snakker om? - Jeg tjener dobbelt så mye som nå.
Pluss en heftig bonus. Og det er bare begynnelsen.
Vi kan bo praktisk talt gratis, inntil vi finner vårt eget sted.
Har du gått fra vettet?
Det tror jeg ikke. Vi får et bedre liv. Ungene kan gå på privatskole.
- Annies skole er fremragende. - Jeg mener landets beste skoler.
Hva tenker du på? Hva med jobben min?
New York bugner av folk som trenger hjelp.
Klientene i New Jersey er ikke halvparten så langt ute som folk her.
Jeg fatter ikke at du kan snakke om å flytte tilbake.
Vi flyttet fordi barna ikke skulle vokse opp her.
Nei, dette er verdens navle. "I romertiden ville jeg bo i Rom."
"Og i dag er Amerika Romerriket, og New York er Rom." John Lennon.
Jeg fornemmer en underlig spenning.
Det skulle ha vært en herlig dag, men jeg trenger ikke dette.
Vi trenger ikke å bo her. Glem det.
- Så pendler jeg bare. - Det er over en time hver vei.
Det er tre timer om dagen. Når vil du være sammen med ungene?
Kate, du forstår meg ikke.
Jeg snakker om det perfekte liv, et flott liv.
Alt vi forestilte oss som unge.
Du sier selv at vi har fått noen overraskelser.
Og nå kan jeg få oss på rett spor. Det kan jeg, og det vil jeg.
Jeg trenger å gjøre det for vår skyld.
Tenk over det. Slutt med shabby restauranter.
Slutt med rabattkuponger.
- Slutt med å måke snø. - Så kjøp en snøfreser da!
lkke få deg en ny karriere uten engang å si et ord til meg.
Ikke fjern Annie fra skolen hun elsker og ikke rykk familien opp med rota.
Forstår du det ikke? Jeg snakker om endelig å få et liv andre misunner.
Folk misunner oss i forveien.
Fra London til New York...
Jeg kom tilbake.
Da du gikk om bord på det flyet var jeg sikker på at det var over.
Jeg var redd for at jeg aldri skulle se deg igjen.
Og så kom du allerede dagen etter.
Det var en god overraskelse.
Jeg tenker på beslutningen din.
Kanskje jeg var naiv, men jeg trodde vi skulle bli gamle sammen her.
At vi skulle feire jul her...
...og at barnebarna våre ville komme på besøk.
Jeg så oss for meg grå og rynkete...
Jeg i hagen, og du malte verandaen.
Men tingene endrer seg.
Hvis du trenger dette, Jack...
Hvis du trenger dette, tar jeg ungene vekk fra det livet de elsker, -
- og meg selv vekk fra det eneste hjemmet vi har hatt sammen, -
- og flytter med deg hvor som helst.
Det gjør jeg fordi jeg elsker deg.
Jeg elsker deg, og det er viktigere enn adressen vår.
Jeg velger oss.
Nå fanger jeg deg. Du kan ikke fange meg.
Jeg falt.
Jeg visste at du ville komme tilbake.
Annie, jeg elsker deg.
- Hva gjør du? - Ringer med klokka mi.
4,99 dollar...! Det er jo bare salt.
99 cent.
Og tilbake på 10.
- Deg...! - Jack! Står til? Hvordan går det?
Hvorfor er du her?
Her har du vekslepengene. Fem, seks, sju, åtte, -
- ni og ti. Er det veisalt?
Har du blitt helt huslig? Du har funnet ut et og annet, hva?
Du sender meg ikke tilbake.
- Alt i orden? - Ja.
Hørte du? Jeg snakker til deg.
Så du det? Og så for ni dollar. Det er skuffende.
- Jeg vil ikke tilbake, forstått? - Slapp av.
Du kan ikke vende opp og ned på folks liv.
Et glimt er per definisjon noe flyktig, Jack.
Jeg har barn. Jeg drar hjem.
- Er det morgen? - Nei, kjære, bare sov videre.
Pass på deg selv, Annie.
Jeg skal tilbake til moderskipet.
De siste par ukene har jeg gjort noen usedvanlige ting.
Det har vært interessant.
Jeg har også gjort noe bra, ikke sant?
Du har vært Jack Campbell, og det er alltid bra.
Du må huske meg, Kate.
Som jeg er akkurat nå.
Det bildet må du ha i hjertet.
Og ha det hos deg uansett hva som skjer.
- Har du det bra? - Ja.
Men lov meg det, for hvis du ter deg som om det ikke har skjedd, -
- så tror jeg ikke jeg kan leve med det.
Jeg lover det.
Lov meg det igjen.
Jeg lover det.
Kom i seng nå.
Snart.
Hva er klokka?
Ja.
- Du ventet ved døra, hva? - Paula...
- God jul. - Jul? Det er da ikke jul.
- Det er som man gjør det til. - Det er ikke jul.
Jack... Jack...!
- Kan jeg hjelpe deg? - Er Kate her?
- Bor Kate her? - Her er det ingen Kate.
Selvfølgelig ikke.
Alt i orden?
Nei.
Hvor blir det av deg, julenisse? Alle er her.
- Adelle...? - Du er en halv time for sent ute.
Krisemøtet? Reisen til Aspen? Sier det deg noe?
Folk har gått i panikk, Jack.
- Jack? - Jeg er der om tjue minutter.
Nei, jeg vil ikke snakke med dem før det er noe å snakke om.
Jeg blåser i om det er jul, det er krise. Vent, nå kommer Jack.
Jack, gudskjelov at du... kom. Er du ok?
- Hva foregår? - Det er ikke bra.
Bob Thomas har i hemmelighet pratet med et europeisk medisinalfirma.
De selger ham en liten aksjepost og lar ham lede selskapet.
Og Global vet det. Hvordan vet jeg ikke, men de er rasende.
Og de synes vi burde ha vært forberedt på dette. Forberedt?
- Vi er ute å kjøre. - Vet du hva, Alan?
Et eller andet sted inni deg har du en mye større slagkraft.
Er dette et slags Sun Tzu "Krigskunsten"-triks?
- Nei. - Hva skal vi gjøre, Jack?
Jack?
Nå skal du høre hva vi gjør.
Du gjør alt for å finne ut hvilket europeisk firma han har pratet med.
Jeg vasker meg, flyr til Aspen og drikker eggepunsj med Bob Thomas.
Kona og ungene leker i snøen -
- mens jeg overbeviser ham om at det europeiske firmaet er djevelen selv, -
- og at Global er svaret på hans bønner.
Så vil jeg stå på ski i fire timer. Alene.
Helt og holdent alene.
Det gjør jeg, fordi det er mitt liv.
Det er virkeligheten. Og det kan jeg ikke endre.
På Manhattan.
Kate Reynolds.
Jeg trenger adressen også.
Den er veldig skrøpelig, så pass på. Den er over 300 år gammel.
Dere må nok være et par stykker om den.
Og maleriet er også veldig gammelt, så vær forsiktige med det.
Det betyr mye for Kate. Takk.
Ja? Hva? Kommer du fra flyttefirmaet?
Jeg heter Jack Campbell. Jeg er en av Kates... gamle venner.
- Kate, det står en fyr her. - Har du ringt til flyselskapet?
- Jack... - Kate.
- Jøss, det er lenge siden. Du ser... - Du ser flott ut.
Takk.
Kom inn. Jeg driver og... Lori, hvor er kassene?
- Unnskyld. - Nei, det gjør ikke noe, Jack.
Takk.
- Hva skjer? - Jeg flytter til Paris.
Hvor er den kassen det står Jack på?
Den stod sammen med tingene til Frelsesarmeen.
Kassen eller flyselskapet?
- Jeg er litt stresset. - Jeg dropper jula for ekssjefen min.
Hun hadde ikke noe imot å tilby sin hjelp da hun fikk Prada-veska.
- Prøv ved kassene med klær i. - Takk.
- Så du flytter? - Ja, til Paris.
Jeg skal lede firmaets avdeling der.
- Paris... Paris i Frankrike? - Jepp.
Du jobber ikke i et nonprofitt-firma?
- Nei, ikke med den lønna jeg får. - Er du gift?
- Nei, jeg ble aldri gift. Og du? - Ikke akkurat.
- Kan vi ikke ta en kopp kaffe? - Jeg vil gjerne ha kaffe.
Jeg fant den.
Gratulerer. Flyet er avlyst, men jeg fikk deg med fra Kennedy klokka sju.
- Glimrende. - Er jeg god eller hva?
- Du er genial. Takk. - Det er noen av dine gamle ting.
Tenker du noensinne på oss, Kate?
På hva som kunne ha skjedd?
Hvis du noensinne kommer til Paris, finn meg, så drikker vi den kaffen.
Eller café. Café au lait.
Nei, ikke lukk den. Da finner jeg den aldri igjen.
- Jeg har skrevet utenpå. - Det skal være mer detaljert.
- Ta til høyre her. - Da når du ikke flyet ditt.
Vi skal ikke til flyplassen.
Du kan ikke la den stå her. Du kan ikke parkere her!
Kate! lkke dra. Ikke gå om bord.
Kan vi ikke drikke en kopp kaffe? Det er det eneste jeg ber om.
Det er sikkert et annet fly i kveld.
Jack... hva gjør du her?
Trenger du tilgivelse?
Hvis du gjør det etter alle de åra så får du det. Jeg har det bra.
Jeg har det glimrende.
Jeg var sønderknust, men jeg kom over det og kom meg videre.
Og du burde også komme deg videre.
Jeg er lei for det, men jeg kan ikke... jeg må dra.
Jeg er lei for det, Jack.
Kan jeg få... unnskyld.
Vi har et hus i New Jersey!
Vi har to barn, Annie og Josh.
Annie er ikke noen stor violinvirtuos, men hun prøver iherdig.
Hun er litt forut for sin alder, men det er bare fordi hun sier sin mening.
Og når hun smiler...
Og Josh... han har dine øyne.
Han sier ikke så mye, men vi vet at han er smart.
Han har alltid øynene åpne... han betrakter oss alltid.
Iblant ser man på ham og man bare vet at han lærer noe nytt.
Det er som å være vitne til et mirakel.
Huset flyter, men det er vårt.
Etter 122 avdrag til er det vårt.
Og du er nonprofitt-sakfører.
Ja. Helt nonprofitt. Men det plager deg ikke.
Og vi er forelsket.
Etter 13 års ekteskap er vi fortsatt ufattelig forelsket.
Jeg får ikke lov til å røre deg før jeg har sagt det.
Jeg synger for deg. Ikke hele tida, men ved spesielle anledninger.
Og vi har fått våre overraskelser og ofret mye, -
- men vi har blitt sammen.
Ser du...
Du er et bedre menneske enn meg.
Og jeg ble et bedre menneske av å være sammen med deg.
Kanskje var det bare en drøm.
Kanskje gikk jeg ensom i seng en desemberkveld og drømte alt.
Men jeg sverger... Ingenting har noensinne føltes mer ekte.
Og hvis du går om bord på det flyet forsvinner det for alltid.
Jeg vet at vi begge kunne leve videre og ha det fint.
Men jeg har sett hvordan vi kan være sammen.
Og jeg velger oss.
Vær så snill, Kate...
En kopp kaffe? Du kan alltid dra til Paris.
Men... bare ikke i kveld.
Greit, Jack.
Greit.
Tekstet av: Anna Bjørshol SDI Media